Carla!
Carla, nu sker det!
Lad det være hende. Jeg beder dig.
Lad det være hende.
Carla!
Lad det være dig.
Ind med dig, du lille.
Sådan.
Ja, det er godt.
Se hendes mave, Margarita.
Det er hende. Tror du ikke det?
Ja, det er godt.
Vi har savnet dig.
Du er dygtig.
Vi har en ny Agnes-søster.
Søster Cook er tilbage. Med sin tykke mave og det hele.
Hvad er det galt?
En lugt uden navn.
Fjernt herfra.
Læder. Eddike.
Pære.
Det er klippedag.
Min dronning, min moder. Jeg er i dine hænder.
For at vise min hengivenhed giver jeg dig -
- mit hår, mit hjerte og min sjæl. Uden forbehold.
Våg over mig. Nu og for evigt.
Hellige moder, velsign vort nye Guds lam, søster Cook -
- der er vendt tilbage i en ny skikkelse, tak.
Velsignede lam.
Skænk alle vore Sankt Agnes-søstre -
- din guddommelige beskyttelse.
Mikael.
Kristoffer.
Rafael.
Uriel.
Fader John!
Hold op! Ned!
Væk med dig! Kom nu.
Der er ingen fare.
Alle dyrene er urolige.
Vi må slagte et lam.
Det er ikke slagtedag.
Kun efter klipningen. Det skræmmer lammene.
Det må gøres.
Ikke søster Cook.
Nej.
Ikke Cook.
Thi mit kød er sand mad.
Og mit blod er sand drikke.
Hun, som æder mit kød og drikker mit blod, bliver i mig.
Og jeg i hende.
Hent urter, Carla. Og skynd dig tilbage.
Tænd i mig saligheden ved din brændende kærlighed.
Og lær mig at elske dig.
Herre, at kun din kærlighed for evigt bliver min glæde.
Forbandet!
- Gud? - Forbandet! Forbandet!
Forbandet!
- Carla. - Nogen...
- Hvad er der? - Et menneske iklædt sort.
- Hvad? - Sort. Men med hvidt.
- En præst. - Hvad?
Det er jo et kloster.
Det er normalt, at en præst vil komme hertil.
Han leder efter stien.
- Skal vi skjule Carla? - Skjule mig?
Jeg hedder fader Ignatius.
Hvem er du?
Søster Iphigenia.
Det er søster Margarita og søster Carla.
Vi er Sankt Agnes-søstrene.
Søstre?
Jeg fik at vide, at stedet var ubeboet.
Det var en djævelsk opgave at finde det.
Sikke en ruin.
Vil De have en kop te, fader?
Ja. Hvis vandet er ordentligt kogt.
Sankt Agnes-søstrene.
Er I kun tre, eller er der flere?
Lav te.
Min lejebil brød sammen lige efter broen.
Jeg kunne ikke ringe til nogen, da min telefon døde.
En telefon? Hvor er dens ledning?
Der er ingen. Det er en mobiltelefon med batteri.
Jeg har brug for at få den genopladet, så...
Min gud, sig ikke, at I ikke har elektricitet?
Ikke engang en generator?
Har De en flok, fader?
Nej.
Jeg er ikke menighedspræst.
Jeg er biskoppens sekretær.
Jeg håber, De vil spise med os efter Deres lange rejse.
Vi laver en steg til Deres ære.
Men nu må De have os undskyldt. Det er tid til aftenbøn.
Jeg fører bønnen, som det sig hør og bør.
- Hvorfor er han her? - Det kan vi ikke spørge ham om.
Men han kommer til at sige det.
Vin?
Fandt du vinen? Kniv og gaffel. Server for ham først.
Tak, søster Carla.
Hellige Guds moder, vels...
Velsign os, Herre, og disse gaver -
- som vi får af din milde godhed ved Jesus Kristus, vor Herre. Amen.
- Drage. - Netop.
- Vil De strikke? - Nej, jeg strikker ikke.
Vil De fortælle os en historie?
Vores gæst er sikkert træt, søster Carla.
Søster Margarita kan fortælle.
Et strikkeeventyr. Det er din tur.
Det lyder dejligt med underholdning.
Ja, Margarita.
"Skønheden og udyret". Så er du sød.
Jeg insisterer.
Der var engang en handelsmand.
Efter hans kones død blev hans unge datter hans eneste skat.
Han lovede, at når hans skib kom, kunne hun få, hvad hun ønskede sig.
Diamanter. Guld. Hvad som helst.
Men alt, pigen ville have -
- var én eneste hvid rose.
Fortæl videre, søster.
Handelsmanden gik ned til den travle havn -
- for at finde rosen, hans datter begærede.
Men der kom et frygteligt uvejr.
Skibet forliste.
Og handelsmanden mistede alt.
På vej hjem til sin elskede datter gik han gennem sneen -
- og uvejret rasede omkring ham.
Han kom til en port foran et majestætisk hus.
Porten åbnede sig.
Derinde fandt han et ildsted, han kunne varme sig ved. Og vin.
Han drog fordel af gæstfriheden -
- men indså ikke, at den havde sin pris.
Da han havde fået nok...
...da han var tilfreds...
...ville han tage af sted, men på vejen ud -
- så han, at der langs stien voksede smukke, hvide roser.
Han ville opfylde datterens ønske og tog én rose.
Idet han gjorde det, stak han sig på en torn.
Pludselig dukkede der et forfærdeligt udyr op.
Udyret bar en mørkerød smokingjakke.
"Utaknemlige skarn!"
"Dit utaknemlige skarn!"
"Du stjæler mine elskede roser!"
Handelsmanden krøb sammen. "Undskyld."
"Jeg er Udyret, og sådan skal du tiltale mig!"
Handelsmanden sagde:
"Jeg undskylder. Rosen var til min højtelskede og smukke datter."
"Send din datter til mig."
"Så vil jeg skåne dit liv."
Og således gik det...
...at Skønheden kom til at bo hos Udyret.
Et langt år gik i det forfærdelige hus -
- uden at den stakkels Skønhed hørte fra sin far.
Det blev juleaften.
Døren gik op, og ind trådte Skønhedens far.
Han bar på en stor kiste fuld af guld og skatte.
"Godaften, Udyr," sagde han.
"Jeg har været væk længe og arbejdet hårdt."
"Alt dette er dit," sagde han.
"Til gengæld for Skønheden."
Udyret blottede sine tænder og brølede.
Han ville have mere.
Skønhedens far stod fast.
"Du har fået mere end nok."
"Lad min datter gå."
Han gav manden sin hånd og lod Skønheden gå.
Og far og datter...
...levede lykkeligt til deres dages ende.
Sådan er eventyret ikke. Hendes far redder hende ikke.
Hun forelsker sig i Udyret og bryder forbandelsen.
Udyret bliver til en prins og gifter sig med hende.
Hvorfor er De her, fader?
For at vurdere ejendommen.
Med hvilket formål?
Hvad ville De sige til bløde senge -
- rene lagner, elektricitet, varmt vand -
- og en sygeplejerske?
En sygeplejerske?
Undskyld, men De er oppe i årene.
Vi behøver ingen sygeplejerske!
Plejehjemmene på fastlandet er meget oplyste nu.
Vil De have, at vi skal herfra?
De kan ikke blive her. Bygningen styrter sammen.
Vi er en lukket orden, fader.
Vi må ikke forlade vores kloster.
Vi lever i 1999. Det er snart et nyt årtusind.
Kirken er blevet moderne. De kan tage herfra i morgen.
Og De kommer til at rejse. Ikke i morgen, men når alt er klart.
- Hvad så med vores får? - Det er nok bedst at slagte dem.
De får selvfølgelig kødet. Det var udsøgt.
De er blevet modtaget i vores fællesskab.
De har været vores gæst.
Og nu siger De, at vi skal slagte Agnes-søstrene?
Forsvind.
Vi følger ham ud gennem porten i aften.
Men hvad vil der så ske?
Så vil biskoppen få os fjernet. Det er enden på vores orden!
Skal han slagte vores søstre?
Ingen præst har overnattet her før.
Hvorfor vil de fjerne os? Vi er ikke til nogen skade.
Vi beder ikke om noget.
Banke banke på.
De skal bare vide, at jeg rejser i morgen tidlig.
Men min telefon er væk.
Jeg tænkte på, om der var en seng til mig.
Jeg venter her, mens De reder op.
Det er vel Deres spøg?
Det vil jeg notere i min rapport!
Og jeg vil have min telefon!
Åh gud.
Velsignet være dit skøds frugt. Hellige Maria...
Vi må bede om et tegn.
Den hellige moder vil vise os vej.
Carla, har du præstens telefon?
Forbandet! Forbandet!
Tak, hellige moder.
Forsvind, ækle dyr.
Hav barmhjertighed over mig, hellige moder.
Rens mig for mine synder -
- så jeg kan iklæde mig Guds rustning -
- og bekæmpe Djævelens list.
Lad mig bekæmpe dem, der hersker over denne verdens mørke.
Lad mig bekæmpe den åndelige ondskab -
- på de høje poster.
Sankt Agnes, jomfru og martyr, bed for os.
Sankt Agnes, hjælp os med din kraftfulde forbøn.
Vis os, hvordan vi besejrer vore fjender og redder vort hjem.
- Hjælp os i vores nød. - Amen.
Det er helligbrøde.
- Forbandet! - Ilden!
Hvad er der galt med ham?
Undskyld. Jeg prøvede at lave en kop te.
Ville De have en kop te, fader?
Søster Carla.
Hent salve til hans hånd. Og en særlig te.
En stop kop bliv-hjemme.
Bliv-hjemme, søster?
Bliv-hjemme. Bliv-hjemme.
De blomstrer kun om vinteren. De ligner roser.
Søster Cook.
Bladene er svagt grønne, næsten hvide.
Tak.
Kom nu. Kom, søster Cook.
De får det snart godt igen.
Carla?
Det lindrer smerten.
Deres hænder er så bløde.
Det minder om en hovedmassage hos frisøren.
Lavendel?
De har fået et chok, fader.
De skal drikke masser af væske.
Det blev pludselig varmt.
Tag hans sko af, Carla.
Mosesbarnet i sivene.
Hvad gør vi med ham? De vil savne ham.
Så kommer der flere efter ham.
Vi må finde ud af hans planer for vores hjem.
Så overbeviser vi ham om, at det vil være en fejl.
Hvor lang tid vil det tage?
Vi kan ikke holde ham fanget her.
Fanget? Holder vi på ham?
Han er ikke en fange, men en gæst.
Han blev forsinket grundet uforudsete hændelser.
Sankt Agnes-søstrene våger konstant over ham.
Læg Dem ned. De har det ikke godt, fader.
Hvad er klokken?
Det er morgen. De har sovet en dag og en nat.
Søster Margarita vågede over Dem.
Hvordan er det muligt?
De faldt, da de brændte Dem.
De slog hovedet.
Giv mig mit tøj, så tager jeg herfra.
Det skal lappes.
Det blev revet i stykker, da vi klædte Dem af.
Det er klar til Deres hjemrejse. I morgen.
Giv mig en kappe. Jeg skal lade vandet.
Jeg er ikke invalid. Jeg går på toilettet.
Eller jeg gør det udendørs.
Hvad? Hvorfor følger De efter mig?
De kunne jo falde.
For guds skyld, jeg skal bare tisse.
Spis, fader. De må være sulten.
Vi har anrettet bordet særligt til Dem.
Deres arbejde som sekretær for biskoppen må være krævende.
Deres notesbog, fader.
Vidste De, at vores frugt og grønt kommer fra vores egne haver?
Haven med lægeplanter blev skabt for over 300 år siden.
Frøsamlingen og den store farmakopé -
- er en af de bedst bevarede i verden.
Og vi, Sankt Agnes-søstrene, er dens vogtere.
Det ville være tragisk, hvis den gik tabt.
Ja, al den viden -
- og dog kan De ikke lave mit tøj -
- så jeg kan drage herfra.
Vi tager os af det øjeblikkeligt.
Jeg vil have mine bilnøgler og mine penge.
Og jeg vil have telefonen tilbage.
Jeg venter på mit tøj på værelset.
"Og de tre bjørne åd Guldlok."
"Vi ved alle, at bjørne æder mennesker -
- der er dumme nok til at vandre uinviteret ind i skoven."
Kætteri.
Leder De efter noget?
Mit tøj, søster Margarita.
Jeg lapper det selv.
Hav tålmodighed, fader.
De skal nok få Deres tøj.
I morgen.
Giv mig i det mindste min telefon.
- Jeg vil have den. - Telefon?
Jeg husker ikke nogen telefon, fader Ignatius.
Et af fårene har måske spist den.
De behøver ikke at våge over mig i nat.
De er stadig ikke rask, fader. Vel?
Godnat, fader Ignatius.
Fader, giv mig styrken til at gøre det fornødne.
Han er væk.
Hent Carla.
Blod. Brombærbuskene.
Carla.
Hil dig, dronning. Miskundheds moder.
Vort liv, vor fryd og vort håb.
Til dig råber vi, Evas landflygtige børn.
Til dig sukker vi.
Sørgende og grædende i denne tårernes dal.
Så vend da, du vor tilflugt -
- dine medlidende øjne ned til os.
Og vis os efter denne vor udlændighed -
- dit livs velsignede frugt, Jesus.
Du gode, milde og kære Jomfru Maria.
Amen.
Vi må begive os ud.
Ud? Hvorfor det?
Bilen.
Hvis bilen er væk...
...nåede han måske aldrig frem.
Men jeg har aldrig været ude.
Jeg har været udenfor murene én gang, siden jeg blev nonne.
Det var for 25 år siden.
Men de må ikke finde præstens bil.
Jeg kan ikke bryde mit løfte.
Og jeg vil ikke tvinge dig, min søster.
Jeg tager med dig.
Gud i himlen.
Hjælp mig.
Vent!
Ærkeenglen Rafael.
Pilgrimmenes helgen.
- Skal jeg fortælle en historie? - Ja.
- For at gøre rejsen lettere. - Ja tak.
Der var engang -
- en kær, lille pige, der boede hos sin mor.
Der var intet, moderen ikke ville gøre for sit barn.
Men en dag faldt moderen og brækkede benet.
Moderen sagde til Rødhætte:
"Hent din bedstemor i skovens fjerne ende."
"Hun kan læge knogler og gøre mig rask."
- "Men husk ..." - Iphigenia!
"Du må ikke forlade stien."
"Tal ikke med fremmede."
"Gå direkte til din bedstemor. Hun følger med dig tilbage."
Rødhætte prøvede at holde sig på stien.
Men efter hun havde gået en stund, stødte hun på...
...en ulv.
"Goddag, Rødhætte. Hvad laver du i skoven?"
Hun svarede:
"Min mor har brækket benet. Jeg skal hente min bedstemor."
Men ulven var sulten.
Han sagde: "Din bedstemor er sikkert i landsbyen."
"Jeg kan vise dig vej."
Rødhætte glemte alle sin mors formaninger -
- og hun forlod stien.
I stedet tog hun til byen med ulven.
Rødhætte ledte i hele byen efter sin bedstemor.
Men hun var der ikke.
Hun ledte også efter ulven, der skulle føre hende til skoven.
Men han var løbet til bedstemoderens hus og havde ædt hende.
Nu ventede han på hende.
Der er porten!
Det hele er så stort.
Carla.
Fat mod, søster.
Hvad skete der med Rødhætte?
Hun vidste, at hun ikke kunne overliste en ulv.
Så hun vendte hjem uden sin bedstemor til at hele det brækkede ben.
Og hendes mor var halt resten af sine dage.
Der er den.
Forsigtig, Carla.
Rør den ikke.
Vi har ikke tid til forfængelighed, søster Carla.
Vi må finde et nøglehul.
Stil dig bag mig.
Tilgiv os.
Jeg fandt dig.
Gud, hjælp mig!
Tekster: Torben Grønbæk Jensen www.sdimedia.com